Kerro vaivasta
-
- Kitisijä
- Viestit: 2458
- Liittynyt: 26.10.2012 19:48
- Paikkakunta: Joo
Re: Kerro vaivasta
Sehän tässä niin vitun epätodellista onkin. En minä ole sairas. Leposyke istualtaan n. 50 bpm, hemoglobiini 158, verenpaine lähes optimi. BMI toki yläkanttiin, mutta peruskestävyys on varsin hyvä. Selkää ja kylkiä pistelee ja vihloo välillä, ilmeisesti kasvain häiritsee muiden sisäelinten toimintaa. Naama ei vielä kellerrä. Psyykkinen puoli tässä raskainta on. Pystyn enimmäkseen pitämään setin hyvin kasassa, mutta kyllä kuolemanpelko käy päivittäin kylässä. Se on kuulkaa lapset yksinäinen ja lohduton tunne.
Karsittu askeettinen ruokavalio ja annoskokojen puolittaminen ovat pitäneet oksennuskohtaukset poissa. Arcoxia ja happosalpaajat helppivät myös. Kahvia enää muutama kuppi päivässä. En halua härnätä mahaa. Joka päivä pelkään laattailukohtauksen paluuta ja olen kiitollinen jokaisesta päivästä kun safka pysyy sisällä.
Ihan varmasti G-mies juo viinaa enemmän kuin minä, mutta yhtä varmasti minä olen ollut suurkuluttaja koko aikuisikäni. En osaa sanoa mikä osuus alkoholilla ja mikä paskalla säkällä tässä kasvaimessa on. Haimasyöpäläinen on kai tilastollisesti enempi ikäihmisten riesa.
Vaimo ja lapset valavat uskoa ja yritän olla perheen arjessa mukana normaalisti. Yöt nukun 10mg pamsujen avulla. Kirjoitan päiväkirjaa. Teen meditaatio- ja hengitysharjoituksia. Yritän tappaa mielikuvitusta työllä. Onni onnettomuudessa että masennus saatiin manattua alta pois. Jos tämä paska olisi tapahtunut pari vuotta sitten, olisin todennäköisesti tappanut itseni ajamalla prätkällä rekan keulaan. Nyt en koe olevani pätkääkään masentunut enkä itsetuhoinen. Päinvastoin. Vähän liiankin tervepäinen ja elämänjanoinen. Hullu pelkäisi ehkä vähemmän.
Tää voi päättyä ihan kummin päin vaan. Come whatever may, mikään ei tule olemaan kuten ennen.
Karsittu askeettinen ruokavalio ja annoskokojen puolittaminen ovat pitäneet oksennuskohtaukset poissa. Arcoxia ja happosalpaajat helppivät myös. Kahvia enää muutama kuppi päivässä. En halua härnätä mahaa. Joka päivä pelkään laattailukohtauksen paluuta ja olen kiitollinen jokaisesta päivästä kun safka pysyy sisällä.
Ihan varmasti G-mies juo viinaa enemmän kuin minä, mutta yhtä varmasti minä olen ollut suurkuluttaja koko aikuisikäni. En osaa sanoa mikä osuus alkoholilla ja mikä paskalla säkällä tässä kasvaimessa on. Haimasyöpäläinen on kai tilastollisesti enempi ikäihmisten riesa.
Vaimo ja lapset valavat uskoa ja yritän olla perheen arjessa mukana normaalisti. Yöt nukun 10mg pamsujen avulla. Kirjoitan päiväkirjaa. Teen meditaatio- ja hengitysharjoituksia. Yritän tappaa mielikuvitusta työllä. Onni onnettomuudessa että masennus saatiin manattua alta pois. Jos tämä paska olisi tapahtunut pari vuotta sitten, olisin todennäköisesti tappanut itseni ajamalla prätkällä rekan keulaan. Nyt en koe olevani pätkääkään masentunut enkä itsetuhoinen. Päinvastoin. Vähän liiankin tervepäinen ja elämänjanoinen. Hullu pelkäisi ehkä vähemmän.
Tää voi päättyä ihan kummin päin vaan. Come whatever may, mikään ei tule olemaan kuten ennen.
Amazing shit happens!
-
- Kitisijä
- Viestit: 2458
- Liittynyt: 26.10.2012 19:48
- Paikkakunta: Joo
Re: Kerro vaivasta
Koepala nipsaistiin tänään. Tulokset luvattu vkon päästä.
Saatana kun keli pakastui. Maantiepyöräily ei enää slickseillä onnistu. Täytyy varmaan säätää cyclo nastoilla.
Prätkän myin pois. Oli liikuttava hetki.
Saatana kun keli pakastui. Maantiepyöräily ei enää slickseillä onnistu. Täytyy varmaan säätää cyclo nastoilla.
Prätkän myin pois. Oli liikuttava hetki.
Amazing shit happens!
-
- Kitisijä
- Viestit: 25756
- Liittynyt: 23.01.2014 9:59
-
- Kitisijä
- Viestit: 2458
- Liittynyt: 26.10.2012 19:48
- Paikkakunta: Joo
Re: Kerro vaivasta
Tämä menee aaltoina. Aina kun jokin muuttuu - ensi diagnoosi järkyttää, sitten mieli adaptoituu vallitsevaan tilanteeseen. Koepala - mielenrauha järkkyy taas ja olin koko illan aivan paskana. Tänään taas helpompaa - töissä oli niin kiire, ettei edes lounaalle ehtinyt saati pohtia syntejä syviä tai aikeita hyviä.
Vaimo haluaa olla speakerphonessa, kun tulokset tulevat. Kysyin suoraan, että jos pahin toteutuu, pärjäätkö päivän tai kaksi? Minä luultavasti lamaannun vähintään seuraavaksi vuorokaudeksi täysin. Ei mielestään tarvinnut ulkopuolista apua.
Tuntuu että perhe viettää nykyään tiiviimmin illat yhdessä.
Vaimo haluaa olla speakerphonessa, kun tulokset tulevat. Kysyin suoraan, että jos pahin toteutuu, pärjäätkö päivän tai kaksi? Minä luultavasti lamaannun vähintään seuraavaksi vuorokaudeksi täysin. Ei mielestään tarvinnut ulkopuolista apua.
Tuntuu että perhe viettää nykyään tiiviimmin illat yhdessä.
Amazing shit happens!
-
- Kitisijä
- Viestit: 2458
- Liittynyt: 26.10.2012 19:48
- Paikkakunta: Joo
Re: Kerro vaivasta
Oli jotenkin musertavaa nähdä alustava diagnoosi paperilla. Asiallisella lääkärikielellä asioita, joista riippuu useiden ihmisten onnellisuus ja ainakin yhden elämä. En kuitenkaan kommentoi lausunnon sisältöä, ennen kuin saan koepalojen tulokset ja pääsen keskustelemaan ennusteesta ja hoitosuunnitelmasta.
Aamukuudelta työpaikan salilla, vajaa tunnin treenit, lankutettu onnistuneesti Mansonin "Fight Song" ja tehty ylipitkä ja erittäin intensiivinen työpäivä.
Työpaikalla tiedetään tilanteeni mutta siihen suhtaudutaan hienotunteisesti. Olen huomannut muutaman vieruskaverin kyselevän muina miehinä kuulumisia entistä useammin ja jotenkin tuntuu että minun vitseilleni nauretaan enemmän ja useammin. Kiire on kova, mutta stressi on kadonnut jonnekin. Toki kiroilen välillä ja irvistelen vieruskaverille erityishaastavan asiakkaan maratonpuhelunkeskustelun aikana, mutta osaan ottaa paremmin etäisyyttä duunipaineisiin. Jopa rauhoittelemaan kollegoja, hetkittäin jopa onnistuneesti. Ehkä olen deskin nuoriso-osastolle jonkinlainen isähahmo. Koetan keskittyä tekemään asiat loogisessa järjestyksessä ja maksimoida vireystilani kevyillä lounailla ja minimaalisella kahvinkulutuksella. Uutta opittavaa tulee joka helvetin päivä. Ja paljon.
Joka tapauksessa työ ja noiden mainioiden työkavereiden läsnäolo yhdistettynä tiivistyneeseen perheyhteisöön on minulle parasta terapiaa. Fyysistä rasitusta unohtamatta. Siitä saa nykyään paremman rushin kuin ikinä nousukännistä. Myöskin viljan, maitotuotteiden, alkoholin dumppaaminen dieetistä on tehnyt hyvää, samaten annoskokojen pienentäminen.
Kun vielä saisi sen CX:n. En uskalla rynnätä fillarikaupoille ennen kuin lopullinen diagnoosi, sen hoitosuunnitelma ja kustannukset selviävät.
Aamukuudelta työpaikan salilla, vajaa tunnin treenit, lankutettu onnistuneesti Mansonin "Fight Song" ja tehty ylipitkä ja erittäin intensiivinen työpäivä.
Työpaikalla tiedetään tilanteeni mutta siihen suhtaudutaan hienotunteisesti. Olen huomannut muutaman vieruskaverin kyselevän muina miehinä kuulumisia entistä useammin ja jotenkin tuntuu että minun vitseilleni nauretaan enemmän ja useammin. Kiire on kova, mutta stressi on kadonnut jonnekin. Toki kiroilen välillä ja irvistelen vieruskaverille erityishaastavan asiakkaan maratonpuhelunkeskustelun aikana, mutta osaan ottaa paremmin etäisyyttä duunipaineisiin. Jopa rauhoittelemaan kollegoja, hetkittäin jopa onnistuneesti. Ehkä olen deskin nuoriso-osastolle jonkinlainen isähahmo. Koetan keskittyä tekemään asiat loogisessa järjestyksessä ja maksimoida vireystilani kevyillä lounailla ja minimaalisella kahvinkulutuksella. Uutta opittavaa tulee joka helvetin päivä. Ja paljon.
Joka tapauksessa työ ja noiden mainioiden työkavereiden läsnäolo yhdistettynä tiivistyneeseen perheyhteisöön on minulle parasta terapiaa. Fyysistä rasitusta unohtamatta. Siitä saa nykyään paremman rushin kuin ikinä nousukännistä. Myöskin viljan, maitotuotteiden, alkoholin dumppaaminen dieetistä on tehnyt hyvää, samaten annoskokojen pienentäminen.
Kun vielä saisi sen CX:n. En uskalla rynnätä fillarikaupoille ennen kuin lopullinen diagnoosi, sen hoitosuunnitelma ja kustannukset selviävät.
Amazing shit happens!
-
- Kitisijä
- Viestit: 11449
- Liittynyt: 08.01.2009 22:53
Re: Kerro vaivasta
Heti kun on hetken poissa, paska on ehtinyt osua tuulettimeen.
Sanattomaksi vetää, mutta yritän täältä nyt lähettää valtavasti voimaa ja lämpöä KK!![Raksuus :h:](./images/smilies/049.gif)
Sanattomaksi vetää, mutta yritän täältä nyt lähettää valtavasti voimaa ja lämpöä KK!
![Raksuus :h:](./images/smilies/049.gif)
When I drink alcohol, everyone says I'm an alcoholic. When I drink Fanta, no one says I'm fantastic.
-
- Kitisijä
- Viestit: 2458
- Liittynyt: 26.10.2012 19:48
- Paikkakunta: Joo
Re: Kerro vaivasta
En usko enkeleihin, kaukoparantamiseen tai mihinkään yliluonnolliseen.
Silti koin varhaisaamutreenissä perjantaina punttisalilla jotain outoa. Alkulämmittely tehty, seison peilin edessä. Kuuntelen AC/DC;n "Live at Doningtonin" "Thunderstruck"-infoa, kuinka jännitys nousee biisin pikkuhiljaa käynnistyessä.
Yhtäkkiä tunnen että *jostain* alkaa virrata suunnaton määrä energiaa. Ikään kuin kuumaa laavaa tai salamoita. Hirvittävä psyykkinen ja fyysinen lataus. Voisin kuvitella, että joku 100% laiton stimulantti tekisi tällaista, mutta nyt alla oli vain kevyt aamupala. Vittu, mä pystyn mihin vain. Tuokaa The Incredible Hulk, niin revin siltä pään irti. Silti kyseessä ei ollut mikään aggressio tai raivokohtaus. Vain 1000% usko omaan kaikkivoipaisuuteen. Täynnä jotain hyvää ja puhdasta, alkuvoimaista. Rauta oli kuulkaa kevyttä. Hurja tunne, ikinä ennen kokenut tällaista.
Mietin jälkeenpäin, voisiko liittyä masennuksesta toipumiseen? Vuosikymmeniä ollaan menty "puolityhjällä tankilla" ja nyt synapsit ja aivokemia ensimmäistä kertaa tasapainossa koko aikuisiässä.
Tuleva keskiviikko ja tulosten saaminen toki kummittelee koko ajan takaraivossa. Yritän kuitenkin keskittyä hetkeen.
Kiitän yhdessä ja erikseen kaikkia kauniita sanoja lausuneita. Vaatii näköjään kriisin, että oppii todella arvostamaan sitä mitä sinulle on annettu.
Silti koin varhaisaamutreenissä perjantaina punttisalilla jotain outoa. Alkulämmittely tehty, seison peilin edessä. Kuuntelen AC/DC;n "Live at Doningtonin" "Thunderstruck"-infoa, kuinka jännitys nousee biisin pikkuhiljaa käynnistyessä.
Yhtäkkiä tunnen että *jostain* alkaa virrata suunnaton määrä energiaa. Ikään kuin kuumaa laavaa tai salamoita. Hirvittävä psyykkinen ja fyysinen lataus. Voisin kuvitella, että joku 100% laiton stimulantti tekisi tällaista, mutta nyt alla oli vain kevyt aamupala. Vittu, mä pystyn mihin vain. Tuokaa The Incredible Hulk, niin revin siltä pään irti. Silti kyseessä ei ollut mikään aggressio tai raivokohtaus. Vain 1000% usko omaan kaikkivoipaisuuteen. Täynnä jotain hyvää ja puhdasta, alkuvoimaista. Rauta oli kuulkaa kevyttä. Hurja tunne, ikinä ennen kokenut tällaista.
Mietin jälkeenpäin, voisiko liittyä masennuksesta toipumiseen? Vuosikymmeniä ollaan menty "puolityhjällä tankilla" ja nyt synapsit ja aivokemia ensimmäistä kertaa tasapainossa koko aikuisiässä.
Tuleva keskiviikko ja tulosten saaminen toki kummittelee koko ajan takaraivossa. Yritän kuitenkin keskittyä hetkeen.
Kiitän yhdessä ja erikseen kaikkia kauniita sanoja lausuneita. Vaatii näköjään kriisin, että oppii todella arvostamaan sitä mitä sinulle on annettu.
Amazing shit happens!
-
- Kitisijä
- Viestit: 9259
- Liittynyt: 04.11.2007 2:11
- Paikkakunta: Aergistal
Re: Kerro vaivasta
"Thunderstruck" tietenkin.
Jone Nikulan sanoin: "Rock´n´roll pelastaa ihmishenkiä."
Minullakin on hengellinen kokemus AC/DC:hen liittyen. Jossain konsertissaan tajusin, että siinä oli meitä valtava ihmismäärä jotka kaikista eroavaisuuksista huolimatta olimme juuri silloin kuin yksi sielu, kuin yksi ihminen. Konsertin jälkeen Hesan keskusta oli täynnä meitä faneja, jotka tervehdimme toisiamme huutaen "THUNDER!". Olo kuin kirkossa.
Hyvässä rockissa ja popissa on niille virittäytyneille todellakin voimaa, jota voi sanoa maagiseksi. Vaikka voima tulisi ihmisestä itsestään, rock voi käynnistää sen.
Itsellänikin on muistumia, miten kaikkein suurimmissa omissa kriiseissäni aistit olivat ihmeen terävät ja kontakti maailmaan suorempi. Auttoi, kun silloin olin hyvässä fyysisessä kunnossa.
Sen sijaan suosittelisin välttelemästä huuhaa- kivi- ja aromaterapioita, reikihoitoja ja mitä niitä on.. Myös hihhuliuskovaisia, joiden väitetyistä parantumisihmeistä ei tutkimuksissa ole löytynyt mitään todisteita. Vaikka minäkin osaan "puhua kielillä" ja vaikka "pidentää jalkasi" samalla tekniikalla kuin kaatajapastori Seppo Juntunen minulle teki. Minä vaikka Aku Ankan nimeen. Eipä saanut se huijari minua sentään nurin. Surullista nähdä, kun sinne tuli epätoivoisia ihmisiä pyörätuoleissa ja lähtivät pyöratuoleissa.
Toivotaan parasta koepalasta. Jos paska osuu tuulettimeen, minulta taitavat sanat loppua. Liian monen kuolinvuoteen äärellä olen istunut ja heitä hautaan kantanut. Ei paljon huvita ainakaan terminaalivaiheessa lohkaista "kyllä se siitä" tai "kepeät mullat" tms. No joo joo, syövästäkin voi parantua. Sinulla on sentään perhe, minulla ei lopulta ketään.
Muistaakseni olen sinut KKK/killkill kerran tavannutkin. Varhaisessa Citymiitissä. Sinulla oli oikein puvuntakki päällä ja poltit pikkusikareita? Joista pummasin yhden. Kiitos.
Jone Nikulan sanoin: "Rock´n´roll pelastaa ihmishenkiä."
Minullakin on hengellinen kokemus AC/DC:hen liittyen. Jossain konsertissaan tajusin, että siinä oli meitä valtava ihmismäärä jotka kaikista eroavaisuuksista huolimatta olimme juuri silloin kuin yksi sielu, kuin yksi ihminen. Konsertin jälkeen Hesan keskusta oli täynnä meitä faneja, jotka tervehdimme toisiamme huutaen "THUNDER!". Olo kuin kirkossa.
Hyvässä rockissa ja popissa on niille virittäytyneille todellakin voimaa, jota voi sanoa maagiseksi. Vaikka voima tulisi ihmisestä itsestään, rock voi käynnistää sen.
Itsellänikin on muistumia, miten kaikkein suurimmissa omissa kriiseissäni aistit olivat ihmeen terävät ja kontakti maailmaan suorempi. Auttoi, kun silloin olin hyvässä fyysisessä kunnossa.
Sen sijaan suosittelisin välttelemästä huuhaa- kivi- ja aromaterapioita, reikihoitoja ja mitä niitä on.. Myös hihhuliuskovaisia, joiden väitetyistä parantumisihmeistä ei tutkimuksissa ole löytynyt mitään todisteita. Vaikka minäkin osaan "puhua kielillä" ja vaikka "pidentää jalkasi" samalla tekniikalla kuin kaatajapastori Seppo Juntunen minulle teki. Minä vaikka Aku Ankan nimeen. Eipä saanut se huijari minua sentään nurin. Surullista nähdä, kun sinne tuli epätoivoisia ihmisiä pyörätuoleissa ja lähtivät pyöratuoleissa.
Toivotaan parasta koepalasta. Jos paska osuu tuulettimeen, minulta taitavat sanat loppua. Liian monen kuolinvuoteen äärellä olen istunut ja heitä hautaan kantanut. Ei paljon huvita ainakaan terminaalivaiheessa lohkaista "kyllä se siitä" tai "kepeät mullat" tms. No joo joo, syövästäkin voi parantua. Sinulla on sentään perhe, minulla ei lopulta ketään.
Muistaakseni olen sinut KKK/killkill kerran tavannutkin. Varhaisessa Citymiitissä. Sinulla oli oikein puvuntakki päällä ja poltit pikkusikareita? Joista pummasin yhden. Kiitos.
This house is as old as I am.
This house knows all I have done.
This house is full of m-m-my mess.
This house is full of m-m-mistakes
This house is full of m-m-madness.
This house is full of, full of, full of fight!
-KB
This house knows all I have done.
This house is full of m-m-my mess.
This house is full of m-m-mistakes
This house is full of m-m-madness.
This house is full of, full of, full of fight!
-KB
-
- Kitisijä
- Viestit: 2458
- Liittynyt: 26.10.2012 19:48
- Paikkakunta: Joo
Re: Kerro vaivasta
Ole hyvä G. Hyvä muisti sinulla.
Lauantaina 75km maantiefillarilenkki. Nastaa, joskin hullua. Huomioiden sään. Olin ainoa fillaristi vajaaseen kolmeen tuntiin. Kulki hyvin, kolme kiloa kevyempi mies helpottaa ylämäkiä. Ajattelin palkita itseni kebabilla. Sentään 3.500km tälle vuodelle rikki.
Big. Fucking. Mistake.
Saatanallinen vatsakipu, lääkekaappi tyhjäksi, selvisin ilman polikäyntiä. Seuraavana päivänä, Juoppohullun päiväkirjaa siteeratakseni - ei mitään muistikuvia.
Maanantaina töihin, reippain mielin. Paha paikka töissä, mutta nautin haasteista. Lounaan jälkeen kipukohtaus. Vähän lepoa, takaisin sorvin ääreen. Uusiutui. Tuplasin kipulääkityksen, ei apua. Keskittyminen katoaa jonnekin. En ymmärrä mitä minulle Skypessä sanotaan. Poistun kotiin, siellä kaksi kovaa kipuhittiä ja polille kääntymään. Lääkitystä hieman muutetaan ja ukko kotio.
On tämä ottanut voimille. Viime vkolla joka päivä meinasin nukahtaa rattiin töistä palatessa. Vkonloppuna vähintään kahdet päikkärit per päivä. Nyt tämä vko sairauslomaa. Yritän pysyä järjissäni keskiviikkoon asti. Silloin minulle on luvattu tulokset koepalasta ja kai hoitosuunnitelmaakin speksataan. Toivottavasti olen uudelle työnantajalleni sitoutumiseni jo todistanut. Viikko sairauslomalla töissä tilanteessa, jossa joka tiimi painaa alivoimalla ja asiakkaan projekti vaatii mahdottomia, tiedotus on puutteellista ja projektipäällikkö karkasi lomille.
Olen selvästi yliarvioinut voimavarani. Nyt löysään tahtia.
En pelkää myöntää että pelottaa niin perkeleesti. Se että se paskavittumulkkukasvain on levinnyt. Se, että fakkiudun opiaatti-kipulääkkeisiin. Kodeiiniä en voi käyttää, sekoittaa pään pahalla tavalla. Normaalit tulehduskipulääkkeet aiheuttavat sietämättömiä vatsakipuja. Se, että vaimon voimat loppuvat. Se, että en saa enää uutta tilaisuutta hyvittää kaikkia niitä pahoja tekoja ja päihteisiin+krapuloihin haaskattuja päiviä, viikkoja ja vuosia. Se, etten saa nähdä lasteni kasvavan.
Olen suunnitellut blogia ja hyväntekeväisyyttä+charity-T-paitamyyntiä. Näyttää siltä, että täytyy fokusoida uudelleen.
Silläkin uhalla että saarnaan. ARVOSTAKAA sitä, mitä teille on annettu. KOSKAAN ei tiedä, koska se otetaan teiltä pois.
Lauantaina 75km maantiefillarilenkki. Nastaa, joskin hullua. Huomioiden sään. Olin ainoa fillaristi vajaaseen kolmeen tuntiin. Kulki hyvin, kolme kiloa kevyempi mies helpottaa ylämäkiä. Ajattelin palkita itseni kebabilla. Sentään 3.500km tälle vuodelle rikki.
Big. Fucking. Mistake.
Saatanallinen vatsakipu, lääkekaappi tyhjäksi, selvisin ilman polikäyntiä. Seuraavana päivänä, Juoppohullun päiväkirjaa siteeratakseni - ei mitään muistikuvia.
Maanantaina töihin, reippain mielin. Paha paikka töissä, mutta nautin haasteista. Lounaan jälkeen kipukohtaus. Vähän lepoa, takaisin sorvin ääreen. Uusiutui. Tuplasin kipulääkityksen, ei apua. Keskittyminen katoaa jonnekin. En ymmärrä mitä minulle Skypessä sanotaan. Poistun kotiin, siellä kaksi kovaa kipuhittiä ja polille kääntymään. Lääkitystä hieman muutetaan ja ukko kotio.
On tämä ottanut voimille. Viime vkolla joka päivä meinasin nukahtaa rattiin töistä palatessa. Vkonloppuna vähintään kahdet päikkärit per päivä. Nyt tämä vko sairauslomaa. Yritän pysyä järjissäni keskiviikkoon asti. Silloin minulle on luvattu tulokset koepalasta ja kai hoitosuunnitelmaakin speksataan. Toivottavasti olen uudelle työnantajalleni sitoutumiseni jo todistanut. Viikko sairauslomalla töissä tilanteessa, jossa joka tiimi painaa alivoimalla ja asiakkaan projekti vaatii mahdottomia, tiedotus on puutteellista ja projektipäällikkö karkasi lomille.
Olen selvästi yliarvioinut voimavarani. Nyt löysään tahtia.
En pelkää myöntää että pelottaa niin perkeleesti. Se että se paskavittumulkkukasvain on levinnyt. Se, että fakkiudun opiaatti-kipulääkkeisiin. Kodeiiniä en voi käyttää, sekoittaa pään pahalla tavalla. Normaalit tulehduskipulääkkeet aiheuttavat sietämättömiä vatsakipuja. Se, että vaimon voimat loppuvat. Se, että en saa enää uutta tilaisuutta hyvittää kaikkia niitä pahoja tekoja ja päihteisiin+krapuloihin haaskattuja päiviä, viikkoja ja vuosia. Se, etten saa nähdä lasteni kasvavan.
Olen suunnitellut blogia ja hyväntekeväisyyttä+charity-T-paitamyyntiä. Näyttää siltä, että täytyy fokusoida uudelleen.
Silläkin uhalla että saarnaan. ARVOSTAKAA sitä, mitä teille on annettu. KOSKAAN ei tiedä, koska se otetaan teiltä pois.
Amazing shit happens!
-
- Kitisijä
- Viestit: 2458
- Liittynyt: 26.10.2012 19:48
- Paikkakunta: Joo
Re: Kerro vaivasta
Kipupiikillä paikallisessa. Eipä paljon nukuta tänä yönä. Vauvanhoitovuoro alkaa tunnin sisällä kotiutumisesta.
Juuri nyt haluaisin nukkua suoraan keskiviikkoon ja koepalaruloksiin asti.
Juuri nyt haluaisin nukkua suoraan keskiviikkoon ja koepalaruloksiin asti.
Amazing shit happens!
-
- Kitisijä
- Viestit: 25756
- Liittynyt: 23.01.2014 9:59
Re: Kerro vaivasta
Tämä on totta. Mutta ei sille voi mitään, millainen ihmisluonto on. Silloin kun ei ole todellisia ongelmia, niitä pitää keksiä.
olen voimakas oikeudenmukaisuuden kannattaja
-
- Kitisijä
- Viestit: 9259
- Liittynyt: 04.11.2007 2:11
- Paikkakunta: Aergistal
Re: Kerro vaivasta
Nyt alkaa tosissaan huolestuttamaan. KKK:n koepalatulosten piti tulla keskivikkona. Nyt on lauantai. Jos tulos olisi ollut hyvä, kai KKK olisi raportoinut täälläkin?
Koetin yllä olla kiltti. Kaduttaa parin oman lauseeni synkeys. Että onhan näitä meilläkin nähty enkä osaa tai jaksa "kyllä se siitä"-hempeilyä.
Mutta joo syövästäkin voi toipua. Vähintään toipumis- eli remissiovaiheita on odotettavissa. Toimivia hoitoja on lääketieteessä. En tiedä kuin naapurin kyläkaupan pitäjän, joka ekaa kertaa kahteenkymmneneen vuoteen laittoi kaupan kiinni. Tuli sijainen ja sitten kaupan omistaja kuolikin kahdessa viikossa täysin yllättävään kohtusyöpään. Ei niin mun suvussa sentään.
Itse tosiaan en huolehtisi työhön menosta. Ellei olisi joku aatteellinen tai muu lopputuotteen takia tärkeäksi tuntemansa asia. Eikä vain etevästi nörtteillä ties minkä itsestäkin merkityksettömän eduksi. Voi olla, että työnteon tekniikka on elämänvoima. Mutta jos ei ole kyse luterilaisesta työmoraalista, voihan sitä nörtteilyä harrastaa kotonakin vain omaksi huvikseen.
Muista kuin syöpätropeista, että eihän joku 5 mg diapamia ole kuin naurettavaa nukahtamislääkkeenä. Raavas mies tarvitsee 15 mg Oxepamia tai Oxaminia. Niitäkin kaksi tablettia. Opiaateista, että huumevaikutusta testatakseni syödessäni jo kuolleen enoni eturauhassyöpämorfiinit yliannoksiana loppuun, eihän se mun päätä sekoittanut. Parempaa kuin viina. Äitini syö nyt Neurontinia, joka päiväksi laittoi äitini pällin sekaisin, mutta sitten elimistö tottui. Se tosin taitaa olla vain hermoratakipulääke.
Koetin yllä olla kiltti. Kaduttaa parin oman lauseeni synkeys. Että onhan näitä meilläkin nähty enkä osaa tai jaksa "kyllä se siitä"-hempeilyä.
Mutta joo syövästäkin voi toipua. Vähintään toipumis- eli remissiovaiheita on odotettavissa. Toimivia hoitoja on lääketieteessä. En tiedä kuin naapurin kyläkaupan pitäjän, joka ekaa kertaa kahteenkymmneneen vuoteen laittoi kaupan kiinni. Tuli sijainen ja sitten kaupan omistaja kuolikin kahdessa viikossa täysin yllättävään kohtusyöpään. Ei niin mun suvussa sentään.
Itse tosiaan en huolehtisi työhön menosta. Ellei olisi joku aatteellinen tai muu lopputuotteen takia tärkeäksi tuntemansa asia. Eikä vain etevästi nörtteillä ties minkä itsestäkin merkityksettömän eduksi. Voi olla, että työnteon tekniikka on elämänvoima. Mutta jos ei ole kyse luterilaisesta työmoraalista, voihan sitä nörtteilyä harrastaa kotonakin vain omaksi huvikseen.
Muista kuin syöpätropeista, että eihän joku 5 mg diapamia ole kuin naurettavaa nukahtamislääkkeenä. Raavas mies tarvitsee 15 mg Oxepamia tai Oxaminia. Niitäkin kaksi tablettia. Opiaateista, että huumevaikutusta testatakseni syödessäni jo kuolleen enoni eturauhassyöpämorfiinit yliannoksiana loppuun, eihän se mun päätä sekoittanut. Parempaa kuin viina. Äitini syö nyt Neurontinia, joka päiväksi laittoi äitini pällin sekaisin, mutta sitten elimistö tottui. Se tosin taitaa olla vain hermoratakipulääke.
This house is as old as I am.
This house knows all I have done.
This house is full of m-m-my mess.
This house is full of m-m-mistakes
This house is full of m-m-madness.
This house is full of, full of, full of fight!
-KB
This house knows all I have done.
This house is full of m-m-my mess.
This house is full of m-m-mistakes
This house is full of m-m-madness.
This house is full of, full of, full of fight!
-KB
-
- Kitisijä
- Viestit: 25756
- Liittynyt: 23.01.2014 9:59
-
- Kitisijä
- Viestit: 5048
- Liittynyt: 09.05.2006 8:45
- Paikkakunta: Brexitland
Re: Kerro vaivasta
Mitähän mahtaa KK:lle kuulua. Toivottavasti ei ihan paskaa. Jos nyt tätä sattuu lukemaan, niin tsemppejä täältä.
"I've learned so much from my mistakes...
I'm thinking of making a few more."
I'm thinking of making a few more."
-
- Kitisijä
- Viestit: 2458
- Liittynyt: 26.10.2012 19:48
- Paikkakunta: Joo
Re: Kerro vaivasta
Kiitos. I aint dead yet ![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Torson CT edelleen vahvistaa että ei levinnyt, vatsaoireet "erittäin tyypillisiä" tässä tyypissä joka kuulemma myös erittäin harvinainen, odotettavissa helpotusta kuulemma kun alkuviikosta aletaan ukkoa sytoilla myrkyttämään. Ei ole juuri kahta samanlaista päivää peräkkäin ollut. Se että saatiin suunta ja liike oli taas iso helpotus.
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Torson CT edelleen vahvistaa että ei levinnyt, vatsaoireet "erittäin tyypillisiä" tässä tyypissä joka kuulemma myös erittäin harvinainen, odotettavissa helpotusta kuulemma kun alkuviikosta aletaan ukkoa sytoilla myrkyttämään. Ei ole juuri kahta samanlaista päivää peräkkäin ollut. Se että saatiin suunta ja liike oli taas iso helpotus.
Amazing shit happens!
-
- Kitisijä
- Viestit: 9259
- Liittynyt: 04.11.2007 2:11
- Paikkakunta: Aergistal
Re: Kerro vaivasta
Helpotus sentäs. Ainakin minä jo ehdin miettimään Joskos olet kuollut sairaalan petille. Tai niin huono tulos, että vaikenet toivottomana. Tai olet tosiaan ajanut motskarilla rekan alle.KKK kirjoitti: ↑25.11.2017 1:25 Kiitos. I aint dead yet
Torson CT edelleen vahvistaa että ei levinnyt, vatsaoireet "erittäin tyypillisiä" tässä tyypissä joka kuulemma myös erittäin harvinainen, odotettavissa helpotusta kuulemma kun alkuviikosta aletaan ukkoa sytoilla myrkyttämään. Ei ole juuri kahta samanlaista päivää peräkkäin ollut. Se että saatiin suunta ja liike oli taas iso helpotus.
Nyt en muuta sano, mutta sytostaatit luultavasti tekevät sinusta kaljun, Ja munakarvatkin tipahtavat.
![Mr. Green :mrgreen:](./images/smilies/icon_mrgreen.gif)
This house is as old as I am.
This house knows all I have done.
This house is full of m-m-my mess.
This house is full of m-m-mistakes
This house is full of m-m-madness.
This house is full of, full of, full of fight!
-KB
This house knows all I have done.
This house is full of m-m-my mess.
This house is full of m-m-mistakes
This house is full of m-m-madness.
This house is full of, full of, full of fight!
-KB
-
- Kitisijä
- Viestit: 2458
- Liittynyt: 26.10.2012 19:48
- Paikkakunta: Joo
Re: Kerro vaivasta
Itse asiassa suureksi hämmästyksekseni sytot eivät kaljuunnuttaneet minua vaikka sitä jopa toivoin,, samaten munakarfat edelleen paikoillaan.
Amazing shit happens!
-
- Kitisijä
- Viestit: 25756
- Liittynyt: 23.01.2014 9:59
-
- Kitinän uhri
- Viestit: 536
- Liittynyt: 12.08.2011 15:24
Re: Kerro vaivasta
Elämäni ensimmäinen ikäkriisi nostaa päätään. Olen jo sopinut leikkaavani hiukset lyhyiksi ja värjääväni ne sekä ilmoittautunut puolimaratonille
En täytä pyöreitä eikä elämässäni ole jäänyt mitään tekemättä, joten syy koko ikäkriisille on vähän mysteeri.
![Saarnaus :paavi:](./images/smilies/priest.gif)
Logic will get you from A to Z; imagination will get you everywhere ― Albert Einstein
-
- Kitisijä
- Viestit: 9259
- Liittynyt: 04.11.2007 2:11
- Paikkakunta: Aergistal
Re: Kerro vaivasta
En ihan usko että kenelläkäään voi olla ollut pahempaa krapulaa kuin minulla toissapäivänä. Kokovartaloyökötyskohtauksia äänitehostein jatkuvasti ja niihin liittyi vasemman käsivarren kihelmöintiä ja sydänkipuja. Arktinen palelu kuten kuolevilla kuulemma on. Epäilen jo infarktia. Vuorokauden en voinut muuta kuin unta saamattta maata punkassa ja koettaa rauhoittua paniiikki-oksetuskohtauksien hillitsimiseksi. Kyljen kääntäminen pyörrytti ja oksetti. Jos kuselle piti mennä, kävely oli tutisevaa kuin zombilla ja se voimattomuus. Luulin jo kuolevani kun tuli himuinen kylmyyden tunne noiden oireiden kera. Vasta eilen jaksoin vieläkin horjuen käydä talon roskasäiliöilla kaivelemassa apuvoimien pakkaamat säkit taloyhtiön roskiksista, mikä tarpeen olikin. Mutta meinasin pyörtyä siihenkin, hirvee ja sottainen mutta tarpeellinen homma.
This house is as old as I am.
This house knows all I have done.
This house is full of m-m-my mess.
This house is full of m-m-mistakes
This house is full of m-m-madness.
This house is full of, full of, full of fight!
-KB
This house knows all I have done.
This house is full of m-m-my mess.
This house is full of m-m-mistakes
This house is full of m-m-madness.
This house is full of, full of, full of fight!
-KB
-
- Kitisijä
- Viestit: 6253
- Liittynyt: 17.02.2011 13:04
Re: Kerro vaivasta
^ Siis sä teit kuolemaa ja kävit dyykkaamassa kamat, jotka siivottiin ja heitettiin pois sieltä kämpältä? Meinaatko tosiaan, että kuuntelet niitä cd-levyjä ja luet vanhoja aikakausilehtiä?
Masturbation is for the poor.
-Atticus Fetch, Californication
-Atticus Fetch, Californication
-
- Kitisijä
- Viestit: 9259
- Liittynyt: 04.11.2007 2:11
- Paikkakunta: Aergistal
Re: Kerro vaivasta
kYLLÄ. Varsinkin ne kirjat ovat tärkeitä. Jatkoa tulee siihen "Apua-ketjuun ihan just.
This house is as old as I am.
This house knows all I have done.
This house is full of m-m-my mess.
This house is full of m-m-mistakes
This house is full of m-m-madness.
This house is full of, full of, full of fight!
-KB
This house knows all I have done.
This house is full of m-m-my mess.
This house is full of m-m-mistakes
This house is full of m-m-madness.
This house is full of, full of, full of fight!
-KB
-
- Kitisijä
- Viestit: 2458
- Liittynyt: 26.10.2012 19:48
- Paikkakunta: Joo
Re: Kerro vaivasta
Elossa edelleen mutta voi Luoja, jos tauti ei tapa niin tämä hoidoksi tarkoitettu kemiallinen vitun sodankäynti kyllä hoitaa loput. Kolmas lääketyyppi näytti tehonsa tokalla kerralla ja kolmannella kerralla potkaisi jalat kirjaimellisesti alta, muista sivareista puhumattakaan. Puhekyky saatiin sentään palautettua lääkkeillä, makuaistia ja elinvoimaa ei. Mojo sanoi hojo hojo ja häipyi jonnekin vittuun. Ainakin tilapäisesti. Toivottavasti.
Perseestä niin monilla tavoilla ettei sanat riitä kertomaan. Olen ajatellut sitäkin vaihtoehtoa että en parane tästä enää koskaan. Tai vaikka paranisin, loppuelämänsä saa juosta kontrolleissa ja pelätä että jokainen kolotus on etäpesäke uudesta möröstä.
Tuntuu pahalta ajatella perhettä ja miten heille käy jos häivyn tästä nopeastikin. Olisi niin paljon asioita jotka olisin halunnut ehtiä tekemään. Juuri nyt ei ole voimia eikä varaakaan tehdä niitä.
Jos käy niin että tämä osoittautuu parantumattomaksi niin sitten lopetetaan työnteko kokonaan ja tehdään pieni bucket-list, vaikka sellainen lasten leluämpärin kokoinen ja tehdään se rakkaiden kanssa pois kuleksimasta, jonka jälkeen yritän keskittyä kuolemaan arvokkaasti ja mahdollisiman kivuttomasti. Hullua sinänsä, että pään sekoittaminen oli pitkään elämäntapa. Nyt uneksin kauniista kesäpäivästä, jota voisin katsella veri kolmiolääkkeistä puhtaina. Pupillit ovat olleen 24/7 opiaattikylvystä neulanpään kokoisina puoli vuotta. Pieni lohtu on että olen saanut tiputettua päivälääkeannostani eikä läpilyöntikipuja ole tullut pariin viikkoon oikeastaan ollenkaan, sitä ennen niitä tuli lähes säännöllisesti.
Nuoret rokkarit perustelevat reuhaamistaan "better to burn bright than fade away". Minä olen feidannut viimeiset puoli vuotta ja vaikken reuhaamista kaipaa, olisi tämä näivettyminenkin todella perseestä oleva tapa lähteä. Katsella enää telkkarista asioita joita on itse tehnyt ja jotka on nyt itseltäni kiellettyjä tai mahdottomia. Uiminen. Maantiepyöräily. Juoksu. Enpä olisi uskonut että juoksukykyäkin voisi kaivata. Yhden maantielenkin 20km olen sentään tänä vuonna sinnitellyt, alkuvuoden treinerisessioiden lisäksi. Itku meinasi päästä, en julkaise keskinopeutta enkä -sykettä.
Perseestä niin monilla tavoilla ettei sanat riitä kertomaan. Olen ajatellut sitäkin vaihtoehtoa että en parane tästä enää koskaan. Tai vaikka paranisin, loppuelämänsä saa juosta kontrolleissa ja pelätä että jokainen kolotus on etäpesäke uudesta möröstä.
Tuntuu pahalta ajatella perhettä ja miten heille käy jos häivyn tästä nopeastikin. Olisi niin paljon asioita jotka olisin halunnut ehtiä tekemään. Juuri nyt ei ole voimia eikä varaakaan tehdä niitä.
Jos käy niin että tämä osoittautuu parantumattomaksi niin sitten lopetetaan työnteko kokonaan ja tehdään pieni bucket-list, vaikka sellainen lasten leluämpärin kokoinen ja tehdään se rakkaiden kanssa pois kuleksimasta, jonka jälkeen yritän keskittyä kuolemaan arvokkaasti ja mahdollisiman kivuttomasti. Hullua sinänsä, että pään sekoittaminen oli pitkään elämäntapa. Nyt uneksin kauniista kesäpäivästä, jota voisin katsella veri kolmiolääkkeistä puhtaina. Pupillit ovat olleen 24/7 opiaattikylvystä neulanpään kokoisina puoli vuotta. Pieni lohtu on että olen saanut tiputettua päivälääkeannostani eikä läpilyöntikipuja ole tullut pariin viikkoon oikeastaan ollenkaan, sitä ennen niitä tuli lähes säännöllisesti.
Nuoret rokkarit perustelevat reuhaamistaan "better to burn bright than fade away". Minä olen feidannut viimeiset puoli vuotta ja vaikken reuhaamista kaipaa, olisi tämä näivettyminenkin todella perseestä oleva tapa lähteä. Katsella enää telkkarista asioita joita on itse tehnyt ja jotka on nyt itseltäni kiellettyjä tai mahdottomia. Uiminen. Maantiepyöräily. Juoksu. Enpä olisi uskonut että juoksukykyäkin voisi kaivata. Yhden maantielenkin 20km olen sentään tänä vuonna sinnitellyt, alkuvuoden treinerisessioiden lisäksi. Itku meinasi päästä, en julkaise keskinopeutta enkä -sykettä.
Amazing shit happens!
-
- Kitisijä
- Viestit: 14932
- Liittynyt: 23.08.2011 9:23
- Paikkakunta: 7th heaven
Re: Kerro vaivasta
Kuulostaa rankalta. Ilmeisesti perheen vuoksi jaksat yrittää, joten peukut paranemiselle teidän kaikkien puolesta.
Universaali disclaimer.
-
- Kitisijä
- Viestit: 2848
- Liittynyt: 10.03.2018 18:12
Re: Kerro vaivasta
Monella on varmasti ollut mielessä miten pärjäät. Itse olisi tehnyt mieli kirjoittaa jotain kun luin kauan sitten, mutta kitinän salasana oli hukassa.
Peukut täältäkin paranemiselle.
Peukut täältäkin paranemiselle.