Should I Stay Or Should I Go?
-
- Kitisijä
- Viestit: 2463
- Liittynyt: 26.10.2012 19:48
- Paikkakunta: Joo
Should I Stay Or Should I Go?
Pakko purkaa mieltäni näin anonyymisti. Paremmalta puoliskolta on tullut palautetta ettei hän jaksa "whatsapp-avautumisia"... kuinka "yllättävää". Kyseisen ihmisen tapa ratkaista ristiriidat on koko tämän 15 vuoden ajan ollut joko mykkäkoulu tai roskien lakaiseminen maton alle.
Taustaa. Yhdessä vuodessa 2003, nyt kolme ihanaa lasta, vitusti asuntovelkaa, farmariauto, ei sentään koiraa. Minulle riitti pitkään se mitä suhteesta sain, koska masennus yms. En varmasti ollut tuolloin helppo kumppani, hatunnosto siipalle. Rakkausliittohan tämä ei koskaan ole ollut, pikemminkin kaksi ihmistä ajautui yhteen kun ei muutakaan ollut - ja toinen tuntui turvalliselta valinnalta kun ei herättänyt suuria intohimoja puoleen eikä toiseen.
Muistan kirkkaasti miten vaistoni varoitti ettei tämä ihminen taida olla sopiva. Ajattelin kuitenkin katsoa, että josko tästä kuitenkin jotain tulisi. Lisäksi kyseenalaistin vaistojeni luotettavuuden, koska takana oli ruma avioero ja koko elämä oli aivan vitun sekaisin.
Sairastettu syöpä sai kirkkaasti tajuamaan elämäni rajallisuuden. Nyt tunnen että minulle on annettu toinen mahdollisuus, eikä sitä sovi hukata.
Bucket-listalla on kokemattomissa jutuissa "olla kunnolla, selväpäisesti rakastunut suhteessa jossa saa vastarakkautta". Nykyisessä suhteessa joutuu suunnilleen kerjäämään pienentäkin fyysistä kontaktia. Kun hän ei tykkää että aina on joku lähellä. Seksiin on suunnattoman vaikea löytää aikaa koska illalla lasten mentyä nukkumaan "häntäkin nukuttaa". Käytännössä arki-iltaisin on varttitunnin aikaikkuna, jolloin minun pitäisi olla valmiina. Eikä kyse olisi siitä etten osallistuisi kotitöihin ja lastenhoitoon. Teen nykyään varmasti vähintään 50% niistä. "Minun täytyy päästä nukkumaan viim klo 23 tai ei muuten jaksa töissä". Minun on taas aika vaikea napsauttaa moodi päälle tuosta vaan, jos arjessa ei ole flirttiä, lämmittelyä ja luonnollista kosketusta.
Mitä enemmän noita lainauksissa olevia on ruvennut summaamaan, sitä enemmän ne kuulostavat tekosyiltä ja siltä että väittämänsä rakastamisen tunteet ovat yksinkertaisesti kuolleet, mutta ei halua sitä myöntää itsellekään.
Ollaan käyty pariterapiassa. Siellä on kumpikin saanut tuuletta tunteitaan, on sovittu yhtä ja toista. Yllättävää kyllä sovitut asiat eivät kestä pitkään. Kun hän lipsuu, en minäkään viitsi. Olen saanut koko suhteen ajan olla selvitysmiehenä, nyt en yksinkertaisesti jaksa sitä enää. Jos hänestä olisi kiinni, mitään riitaa ei ikinä selvitettäisi loppuun asti.
Kysyn jatkuvasti itseltäni, onko tämä vain minun harhaisen mieleni tuotetta? Sitten taas - en ikinä ole ollut näin selväpäinen ja tasapainoinen koko aikuisikänäni kuin nyt. Sanotaan että "suhteen eteen pitää tehdä töitä", mutta millä vitulla sen saisi taottua toisen kalloon? Kaikista paskamaisinta tässä on, että vilauksittain hänestä näkee oikeasti unelmieni naisen. Mutta yhtä nopeasti kuin tuo jumalatar tulee esiin, yhtä nopeasti se katoaa eikä sitä saa millään maanittelulla saa esiin.
Kolmansia tai neljänsiä osapuolia tähän ei liity. Omalta kohdaltani olen päättänyt että tämä katsotaan jo lastenkin takia loppuun asti, eikä ruveta hämmentämään mitään toisen selän takana.
Mitähän tässä osaisi-pitäisi tehdä?
Taustaa. Yhdessä vuodessa 2003, nyt kolme ihanaa lasta, vitusti asuntovelkaa, farmariauto, ei sentään koiraa. Minulle riitti pitkään se mitä suhteesta sain, koska masennus yms. En varmasti ollut tuolloin helppo kumppani, hatunnosto siipalle. Rakkausliittohan tämä ei koskaan ole ollut, pikemminkin kaksi ihmistä ajautui yhteen kun ei muutakaan ollut - ja toinen tuntui turvalliselta valinnalta kun ei herättänyt suuria intohimoja puoleen eikä toiseen.
Muistan kirkkaasti miten vaistoni varoitti ettei tämä ihminen taida olla sopiva. Ajattelin kuitenkin katsoa, että josko tästä kuitenkin jotain tulisi. Lisäksi kyseenalaistin vaistojeni luotettavuuden, koska takana oli ruma avioero ja koko elämä oli aivan vitun sekaisin.
Sairastettu syöpä sai kirkkaasti tajuamaan elämäni rajallisuuden. Nyt tunnen että minulle on annettu toinen mahdollisuus, eikä sitä sovi hukata.
Bucket-listalla on kokemattomissa jutuissa "olla kunnolla, selväpäisesti rakastunut suhteessa jossa saa vastarakkautta". Nykyisessä suhteessa joutuu suunnilleen kerjäämään pienentäkin fyysistä kontaktia. Kun hän ei tykkää että aina on joku lähellä. Seksiin on suunnattoman vaikea löytää aikaa koska illalla lasten mentyä nukkumaan "häntäkin nukuttaa". Käytännössä arki-iltaisin on varttitunnin aikaikkuna, jolloin minun pitäisi olla valmiina. Eikä kyse olisi siitä etten osallistuisi kotitöihin ja lastenhoitoon. Teen nykyään varmasti vähintään 50% niistä. "Minun täytyy päästä nukkumaan viim klo 23 tai ei muuten jaksa töissä". Minun on taas aika vaikea napsauttaa moodi päälle tuosta vaan, jos arjessa ei ole flirttiä, lämmittelyä ja luonnollista kosketusta.
Mitä enemmän noita lainauksissa olevia on ruvennut summaamaan, sitä enemmän ne kuulostavat tekosyiltä ja siltä että väittämänsä rakastamisen tunteet ovat yksinkertaisesti kuolleet, mutta ei halua sitä myöntää itsellekään.
Ollaan käyty pariterapiassa. Siellä on kumpikin saanut tuuletta tunteitaan, on sovittu yhtä ja toista. Yllättävää kyllä sovitut asiat eivät kestä pitkään. Kun hän lipsuu, en minäkään viitsi. Olen saanut koko suhteen ajan olla selvitysmiehenä, nyt en yksinkertaisesti jaksa sitä enää. Jos hänestä olisi kiinni, mitään riitaa ei ikinä selvitettäisi loppuun asti.
Kysyn jatkuvasti itseltäni, onko tämä vain minun harhaisen mieleni tuotetta? Sitten taas - en ikinä ole ollut näin selväpäinen ja tasapainoinen koko aikuisikänäni kuin nyt. Sanotaan että "suhteen eteen pitää tehdä töitä", mutta millä vitulla sen saisi taottua toisen kalloon? Kaikista paskamaisinta tässä on, että vilauksittain hänestä näkee oikeasti unelmieni naisen. Mutta yhtä nopeasti kuin tuo jumalatar tulee esiin, yhtä nopeasti se katoaa eikä sitä saa millään maanittelulla saa esiin.
Kolmansia tai neljänsiä osapuolia tähän ei liity. Omalta kohdaltani olen päättänyt että tämä katsotaan jo lastenkin takia loppuun asti, eikä ruveta hämmentämään mitään toisen selän takana.
Mitähän tässä osaisi-pitäisi tehdä?
Amazing shit happens!
-
- Kitisijä
- Viestit: 14934
- Liittynyt: 23.08.2011 9:23
- Paikkakunta: 7th heaven
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Puhut jatkuvasti siitä, että haluaisit muuttaa puolisosi unelmiesi puolisoksi, mutta eiväthän ihmiset muutu. Kysymys on siitä, riittäkö hän sinulle kumppanina vai ei, ei siitä että onko jokin konsti jolla saisit muokattua hänet joksikin muuksi kuin hän on. Varmaan hänkin toivoisi monen sinun piirteesi muuttuvan, mutta maailma ei nyt vain ole rakennettu niin että puolisoissa olisi tuotantolinja joissa iteraatiot paranevat.
Tärkeämpää varmaan olisi pohtia mitä elämältäsi haluavat, jos isyys ja perhe-elämä on tärkeää niin sitten voi olla että pitää vain sietää sitä että oman elämän bucket list ja seksihurjasteluhalut eivät toteudu. Viikonloppuisyys on murtanut monen vapaudenkaupuisen miehen sielun ja itsekurin, päädytty sitten rappiolle ja ruikuttamaan. Useimmiten käy näin:
![Kuva](http://hauskimmat.fi/wp-content/uploads/2016/03/1-1.jpg)
Mitä tehdä? Jos pariterapia ei pidemmälläkään aikavälillä auta ja kaikki osapuolet ovat onnettomia, erotkaa ystävyydellä ja lasten etu huomioon ottaen. Jos taas ksye on siitä, että arki on rakasta koska arki on raskasta, niin eihän se siitä eroamalla kevene. Töissä on käytävä, velat on maksettava, lapset on kunnialla hoidettava, kropan rajoitteet on hyväksyttävä. Lottovoitosta haaveilu sopii haaveeksi muttei tulevaisuuden rakentamisen pohjaksi.
Ulkopuolisen silmin olet jo kerran saanut lisäaikaa, luultavasti kadut jos et tavalla tai toisella investoi sitä lapsiisi enemmän kuin sitä että Route 66 jäi ajamatta tai isoperseinen musta nainen panematta.
Universaali disclaimer.
-
- Kitisijä
- Viestit: 25821
- Liittynyt: 23.01.2014 9:59
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Jos haluaa pysyä hengissä, kannattaa olla naimisissa. Ero lyhentää keski-ikäisen miehen elinajanodotetta selvästi.
Ps. ainoa ihminen, jonka voi muuttaa, on itse.
Ps. ainoa ihminen, jonka voi muuttaa, on itse.
olen voimakas oikeudenmukaisuuden kannattaja
-
- Kitisijä
- Viestit: 2463
- Liittynyt: 26.10.2012 19:48
- Paikkakunta: Joo
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Kyse ei ole niinkään siitä että haluan muuttaa toista.
Enemmänkin siitä että olen kuunnellut häntä, mitkä tekoni-tapani ovat häntä ärsyttäneet ja siivonnut ne parhaani mukaan pois. Siis osoittanut että voin ja haluan todellakin muuttua.
Tässä kohtaa minulla on mielestäni oikeus pyytää häneltäkin jotain, koska omasta aloitteestaan hän ei ollut oikein valmis pistämään tikkua ristiin. Syystä X sitä vaan ei minulle suoda. Ja kyse on todella pienistä asioista.
Arki on itsessään on hyvää.
Enemmänkin siitä että olen kuunnellut häntä, mitkä tekoni-tapani ovat häntä ärsyttäneet ja siivonnut ne parhaani mukaan pois. Siis osoittanut että voin ja haluan todellakin muuttua.
Tässä kohtaa minulla on mielestäni oikeus pyytää häneltäkin jotain, koska omasta aloitteestaan hän ei ollut oikein valmis pistämään tikkua ristiin. Syystä X sitä vaan ei minulle suoda. Ja kyse on todella pienistä asioista.
Arki on itsessään on hyvää.
Amazing shit happens!
-
- Kitinä VIP-jäsen
- Viestit: 9496
- Liittynyt: 23.09.2010 9:38
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Sorry, ei ohjeita. Tämä on asia joka sun pitää selvittää ihan itse. Vastaan kuitenkin kun joitain mietteitä tulee mieleen.
- Mun mielestä rakkautta on se mitä haluaa antaa. Jos rakastaa, niin tekee parhaansa, että toinen olisi onnellinen. Sopivien ihmisten kohdatessa kumpikin puoleltaan työntää toista eteenpäin kykyjensä mukaan. Huonoina aikoina tuki toki saattaa olla aika yksipuolista, mutta jos rakkautta riittää, niin se kantaa niistä ajoista yli.
- Vain omiin tekoihin ja ajatuksiin voi vaikuttaa.
- Joidenkin eronneiden ja eroonsa tyytyväisten olen lukenut eronneen koska kokivat olevansa onnellisempia yksin kuin silloisen kumppaninsa kanssa. Ei omakohtaista kokemusta aiheesta.
On kokolailla turha yrittää vaatia toista olemaan jotain muuta kuin hän on. Se ei toimi pitkä päälle. Jos uskot, että vaimosi sisällä on ihminen jota rakastat, niin annat tilaa, aikaa ja rakkautta toivoen, että tämä hänen parempi puoli jaksaa taas tulla esiin. Olemalla parempi ihminen hän saattaa rakastua sinuun uudestaan. Jos et tähän pysty, niin nähdäkseni parisuhteenne on matkalla päätökseensä.
Mutta nämä siis vain mietteitä sen perusteella mitä täällä olet puhunut. Missään nimessä ei kannata pitää ohjeena mihinkään suuntaan.
- Mun mielestä rakkautta on se mitä haluaa antaa. Jos rakastaa, niin tekee parhaansa, että toinen olisi onnellinen. Sopivien ihmisten kohdatessa kumpikin puoleltaan työntää toista eteenpäin kykyjensä mukaan. Huonoina aikoina tuki toki saattaa olla aika yksipuolista, mutta jos rakkautta riittää, niin se kantaa niistä ajoista yli.
- Vain omiin tekoihin ja ajatuksiin voi vaikuttaa.
- Joidenkin eronneiden ja eroonsa tyytyväisten olen lukenut eronneen koska kokivat olevansa onnellisempia yksin kuin silloisen kumppaninsa kanssa. Ei omakohtaista kokemusta aiheesta.
On kokolailla turha yrittää vaatia toista olemaan jotain muuta kuin hän on. Se ei toimi pitkä päälle. Jos uskot, että vaimosi sisällä on ihminen jota rakastat, niin annat tilaa, aikaa ja rakkautta toivoen, että tämä hänen parempi puoli jaksaa taas tulla esiin. Olemalla parempi ihminen hän saattaa rakastua sinuun uudestaan. Jos et tähän pysty, niin nähdäkseni parisuhteenne on matkalla päätökseensä.
Mutta nämä siis vain mietteitä sen perusteella mitä täällä olet puhunut. Missään nimessä ei kannata pitää ohjeena mihinkään suuntaan.
Yet ah! why should they know their fate? Since sorrow never comes too late, And happiness too swiftly flies. Thought would destroy their paradise.
No more; where ignorance is bliss, 'Tis folly to be wise.
No more; where ignorance is bliss, 'Tis folly to be wise.
-
- Kitisijä
- Viestit: 14934
- Liittynyt: 23.08.2011 9:23
- Paikkakunta: 7th heaven
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Nämä virkeet ovat sisällöllisesti vastakkaisia. Paitsi että haluat muuttaa häntä, koet sen oikeudeksesi. Se on aika paljon sanottu se, erityisesti kun olet ilmeisesti pistänyt rouvasi aika koville vuosien varrella. Sitä en osaa sanoa, että mitä olet itsestäsi muuttanut. Se, että et juopottele, raivoa lapsille tai käy vieraissa ovat perusasioita joiden pitäisikin olla kunnossa ja joista ei kyllä kerry mitään "velkaa."KKK kirjoitti: ↑06.05.2019 10:22 Kyse ei ole niinkään siitä että haluan muuttaa toista.
---
Tässä kohtaa minulla on mielestäni oikeus pyytää häneltäkin jotain, koska omasta aloitteestaan hän ei ollut oikein valmis pistämään tikkua ristiin. Syystä X sitä vaan ei minulle suoda. Ja kyse on todella pienistä asioista.
Universaali disclaimer.
-
- Kitisijä
- Viestit: 6315
- Liittynyt: 05.10.2010 12:11
- Paikkakunta: Tampere
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Mä oon tosi iltauninen, enkä pystyisi seksiin (ainakaan siis tasavertaisena ja halukkaana kumppanina) klo 22 jälkeen arkena. Meidän tilanne siis seksin osalta on suunnilleen sama, eli kääpiön tainnutuksen jälkeen on n. tunnin aikaikkuna, jolloin pitää toimia jos illalla haluaa jotain tapahtuvan. Aamulla puolestaan voisin hyvin herätä ennen normiaikaa vaan panemaan, mutta tämä aamu-uniselle puolisolle ei ole vaihtoehto. Fiilikseen pääseminen nopealla tahdilla ei onneksi ole ongelma, joten se illan aikaikkuna on riittävä, kun molemmat sen tietää ja hyväksyy. Toki sitä usein edeltää pieni lämmittely siinä päivän ja illan mittaan vihjeinä, flirttinä ja muuna tunnelman rakentamisella. Mutta tästä näkökulmasta sanoisin, että puolison kertoma väsymisestä kannattaa ottaa tosissaan, ja panostaa siihen kohtaan iltaa, joka on myös hänelle miellyttävä ja mahdollinen. Kolmen lapsen taloudessa joutuu tekemään kompromisseja.
Mä lähestyisin tilannetta siitä lähtökohdasta, että tämä on yksi vaihe, joka on erilainen vaihe kuin edeltävät. Sitten kun lapset ovat isompia ja tasaista arkea on ehditty rakentaa vähän pidemään, on todennäköisesti tulossa erilainen vaihe. Kaikkimullehetinyt ei ehkä oikein sovi tähän nykyiseen vaiheeseen.
Mä lähestyisin tilannetta siitä lähtökohdasta, että tämä on yksi vaihe, joka on erilainen vaihe kuin edeltävät. Sitten kun lapset ovat isompia ja tasaista arkea on ehditty rakentaa vähän pidemään, on todennäköisesti tulossa erilainen vaihe. Kaikkimullehetinyt ei ehkä oikein sovi tähän nykyiseen vaiheeseen.
Mut ei se elämä sit ollut kuitenkaan
Ihan piece of Kake Randelin.
Ihan piece of Kake Randelin.
-
- Kitisijä
- Viestit: 6315
- Liittynyt: 05.10.2010 12:11
- Paikkakunta: Tampere
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Tälle täysi komppaus.So Hard kirjoitti: ↑06.05.2019 10:31
Nämä virkeet ovat sisällöllisesti vastakkaisia. Paitsi että haluat muuttaa häntä, koet sen oikeudeksesi. Se on aika paljon sanottu se, erityisesti kun olet ilmeisesti pistänyt rouvasi aika koville vuosien varrella. Sitä en osaa sanoa, että mitä olet itsestäsi muuttanut. Se, että et juopottele, raivoa lapsille tai käy vieraissa ovat perusasioita joiden pitäisikin olla kunnossa ja joista ei kyllä kerry mitään "velkaa."
Mut ei se elämä sit ollut kuitenkaan
Ihan piece of Kake Randelin.
Ihan piece of Kake Randelin.
-
- Kitinä VIP-jäsen
- Viestit: 9496
- Liittynyt: 23.09.2010 9:38
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Todellakin +1exsu kirjoitti: ↑06.05.2019 10:34Tälle täysi komppaus.So Hard kirjoitti: ↑06.05.2019 10:31
Nämä virkeet ovat sisällöllisesti vastakkaisia. Paitsi että haluat muuttaa häntä, koet sen oikeudeksesi. Se on aika paljon sanottu se, erityisesti kun olet ilmeisesti pistänyt rouvasi aika koville vuosien varrella. Sitä en osaa sanoa, että mitä olet itsestäsi muuttanut. Se, että et juopottele, raivoa lapsille tai käy vieraissa ovat perusasioita joiden pitäisikin olla kunnossa ja joista ei kyllä kerry mitään "velkaa."
Yet ah! why should they know their fate? Since sorrow never comes too late, And happiness too swiftly flies. Thought would destroy their paradise.
No more; where ignorance is bliss, 'Tis folly to be wise.
No more; where ignorance is bliss, 'Tis folly to be wise.
-
- Kitisijä
- Viestit: 14934
- Liittynyt: 23.08.2011 9:23
- Paikkakunta: 7th heaven
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Ja ettei tätä nyt oteta minään jeesusteluna, niin toki minäkin esitän puolisolleni erilaisia toiveita ja jurnutan jos ne eivät toteudu. Itsessäni on runsaasti kehittämisen varaan sekä puolison että omasta toiveesta ja siihen pyrin, enemmän tai vähemmän vaihtelevalla onnistumisella. En kuitenkaan koe, että jos pystyn vähentämään omia epäonnistumisiani, että minut pitäisi siitä jotenkin palkita. Kehittyminen itsenään on palkinto sinällään. Jos se johtaa kiintyneempää puolisoon, sen parempi.
Viimeksi muokannut So Hard, 06.05.2019 10:48. Yhteensä muokattu 1 kertaa.
Universaali disclaimer.
-
- Kitisijä
- Viestit: 2463
- Liittynyt: 26.10.2012 19:48
- Paikkakunta: Joo
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Otetaan kritiikki aiheellisena vastaan. En tullut ajatelleeksi kokonaisuutta tuosta näkökulmasta.
Amazing shit happens!
-
- Kitisijä
- Viestit: 14934
- Liittynyt: 23.08.2011 9:23
- Paikkakunta: 7th heaven
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Nyt kaikki äkkiä, ruudun äärelle! Screenshot! Kitinän ensimmäinen kerta, joku otti kritiikkiä vastaan.
![Saarnaus :paavi:](./images/smilies/priest.gif)
Universaali disclaimer.
-
- Kitinä VIP-jäsen
- Viestit: 9496
- Liittynyt: 23.09.2010 9:38
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Arvostan
![Kuningas! :hail:](./images/smilies/hail.gif)
Hienoa, että pystyt näkemään omaa toimintaasi myös toisesta näkökulmasta ja hyväksymään, että sieltä se voi näyttää erilaiselta.
Yet ah! why should they know their fate? Since sorrow never comes too late, And happiness too swiftly flies. Thought would destroy their paradise.
No more; where ignorance is bliss, 'Tis folly to be wise.
No more; where ignorance is bliss, 'Tis folly to be wise.
-
- Kitisijä
- Viestit: 2463
- Liittynyt: 26.10.2012 19:48
- Paikkakunta: Joo
Re: Should I Stay Or Should I Go?
No aika saatanan tyhmä jätkä olisin, jos en myöntäisi että minäkin voin joskus olla väärässä ja joku muu oikeassa.
Vielä kun rouva oppisi saman. Ja pyytämään anteeksi. Niitä kertoja ei ole viittäkään, eli keskimäärin noin joka neljäs vuosi pyytää jotain anteeksi. No miksi sitä suotta jos ei ikinä tee tai sano mitään väärää tai ole väärässä <sarkasmia>
Ja vielä yksi flametus loppuun. Se, että noin älykäs ihminen haksahtaa kaikenmaailman puoskareihin ja uskomushoitoihin. Mättää lapiokaupalla kaikenmaailman pillereitä naamaansa, noudattaa mitä ihmellisimpiä dieettejä jne. Kun sain syöpädiagnoosin, varasi minulle ajan johonkin helvetin otsonihoitoon ja kaappiin ilmestyi mitä ihmeellisimpiä, ilmeisesti kalliita litkuja. No niistä pystyin kieltäytymään perustelleen että mitään rohdoksia ei syöpälääkkeiden kanssa saisi samaan aikaan käyttää. Olisi niidenkin hankintaan kuluneen ajan käyttänyt siihen että olisi pitänyt minua vaikka joskus kädestä kun makasin pahimmoillaan viikon sängyn pohjalla kykenemättä syömään tai juomaan mitään vatsan kouristellessa 20 tuntia vuorokaudessa kovempaa kuin koskaan. Keskittyi hoitamaan kotia ja lapsia. Tärkeää toki tuokin, mutta olisin minäkin mielelläni muutaman minuutin päivässä huomiota ottanut.
Minä, entinen alkoholin suurkuluttaja ja ketjupolttaja olen yhden syövänkin jälkeen paremmassa fyysisessä kunnossa. Olen yrittänyt houkutella kanssani liikkumaan, mutta kun "ei tykkää hikoilusta". No, sehän rajaa kaiken paitsi kävelyn ja jonkun venyttelyjoogan potentiaalisten harrastusten ulkopuolelle... kukin tavallaan. Siinä esimerkiksi olisi vaan sitä yhteistä tekemistä, jota toimivassa liitossa puolisoilla kuulemma pitäisi olla. En jaksa enää pyydellä, kun ei ole koskaan kelvannut.
Vielä kun rouva oppisi saman. Ja pyytämään anteeksi. Niitä kertoja ei ole viittäkään, eli keskimäärin noin joka neljäs vuosi pyytää jotain anteeksi. No miksi sitä suotta jos ei ikinä tee tai sano mitään väärää tai ole väärässä <sarkasmia>
Ja vielä yksi flametus loppuun. Se, että noin älykäs ihminen haksahtaa kaikenmaailman puoskareihin ja uskomushoitoihin. Mättää lapiokaupalla kaikenmaailman pillereitä naamaansa, noudattaa mitä ihmellisimpiä dieettejä jne. Kun sain syöpädiagnoosin, varasi minulle ajan johonkin helvetin otsonihoitoon ja kaappiin ilmestyi mitä ihmeellisimpiä, ilmeisesti kalliita litkuja. No niistä pystyin kieltäytymään perustelleen että mitään rohdoksia ei syöpälääkkeiden kanssa saisi samaan aikaan käyttää. Olisi niidenkin hankintaan kuluneen ajan käyttänyt siihen että olisi pitänyt minua vaikka joskus kädestä kun makasin pahimmoillaan viikon sängyn pohjalla kykenemättä syömään tai juomaan mitään vatsan kouristellessa 20 tuntia vuorokaudessa kovempaa kuin koskaan. Keskittyi hoitamaan kotia ja lapsia. Tärkeää toki tuokin, mutta olisin minäkin mielelläni muutaman minuutin päivässä huomiota ottanut.
Minä, entinen alkoholin suurkuluttaja ja ketjupolttaja olen yhden syövänkin jälkeen paremmassa fyysisessä kunnossa. Olen yrittänyt houkutella kanssani liikkumaan, mutta kun "ei tykkää hikoilusta". No, sehän rajaa kaiken paitsi kävelyn ja jonkun venyttelyjoogan potentiaalisten harrastusten ulkopuolelle... kukin tavallaan. Siinä esimerkiksi olisi vaan sitä yhteistä tekemistä, jota toimivassa liitossa puolisoilla kuulemma pitäisi olla. En jaksa enää pyydellä, kun ei ole koskaan kelvannut.
Amazing shit happens!
-
- Kitisijä
- Viestit: 1268
- Liittynyt: 17.12.2011 22:09
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Silloin, kun ajattelee lähteäkö vai jäädä, on jo henkisesti lähtenyt.
En mä mitään neuvo, mutta mä olisin jo mennyt.
En mä mitään neuvo, mutta mä olisin jo mennyt.
Oh, let me file that crap between "I dont give a fuck" and "Blow me"
-
- Kitisijä
- Viestit: 5048
- Liittynyt: 09.05.2006 8:45
- Paikkakunta: Brexitland
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Hmm, miten liitosta joka ei sanojesi mukaan koskaan edes ole ollut rakkausliitto, voisi yhtäkkiä sellainen muodostua? Kirjoituksesi on hieman ristiriitainen: huomaat kun luet rauhassa tuon aloitustekstisi uudelleen (jossa kuitenkin kuvaat puolisosi joskus olevan kuin “unelmiesi nainen”). Minusta kuulostaa siltä, että haluaisit puolisosi tosiaan olevan jotain muuta kuin hän on tai on koskaan edes ollut. Nyt se ei sitten enää riitäkään sinulle, kuten ennen riitti?
"I've learned so much from my mistakes...
I'm thinking of making a few more."
I'm thinking of making a few more."
-
- Kitisijä
- Viestit: 9259
- Liittynyt: 04.11.2007 2:11
- Paikkakunta: Aergistal
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Minä en sattuneesta syystä mitään parisuhdeongelmista ymmärrä. Paitsi joo vanhempieni kautta. Jotka pysyttelivät vakavista ongelmista huolimatta yhdessä loppuun asti. Taisivat rakastaa toisiaan ja seksikin saattoi toimia.Tosin isäni kertoi vanhaa vitsiä: Jos aviopari laittaa ensimmäisen vuoden aikana kolikon lasipurkkiin joka naimiskerralla, ja jatkavat niin nyt ottaen kolikon pois...he eivät saa sitä tyhjäksi loppuikänään.
Näin kännissä tuli satunnaisimpulssi laittaa Joan Jettiä joka soi nyt..
I hate myself for loving you.
Näin kännissä tuli satunnaisimpulssi laittaa Joan Jettiä joka soi nyt..
I hate myself for loving you.
This house is as old as I am.
This house knows all I have done.
This house is full of m-m-my mess.
This house is full of m-m-mistakes
This house is full of m-m-madness.
This house is full of, full of, full of fight!
-KB
This house knows all I have done.
This house is full of m-m-my mess.
This house is full of m-m-mistakes
This house is full of m-m-madness.
This house is full of, full of, full of fight!
-KB
-
- Kitisijä
- Viestit: 2463
- Liittynyt: 26.10.2012 19:48
- Paikkakunta: Joo
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Hmjoo, ristiriitaistahan se on. Sitä vaan kun saa päänsä kuntoon ja pääsee viiden vuoden sisällä ennenaikaiseen kuolemaan johtavasta sairaudesta eroon ni siitå heräävä elämisen halu on niin käsittämättömän voimakas, että se voi johtaa epärationaaliseen toimintaan ja ristiriitaiseen ajatteluun. Hyvä että ikä on tuonut viisautta "nukkua yön yli". Parikymmentä vuotta sitten olisin ollut huomattavasti enemmän impulssieni vietävissä.Kreitsu kirjoitti: ↑09.05.2019 10:29 Hmm, miten liitosta joka ei sanojesi mukaan koskaan edes ole ollut rakkausliitto, voisi yhtäkkiä sellainen muodostua? Kirjoituksesi on hieman ristiriitainen: huomaat kun luet rauhassa tuon aloitustekstisi uudelleen (jossa kuitenkin kuvaat puolisosi joskus olevan kuin “unelmiesi nainen”). Minusta kuulostaa siltä, että haluaisit puolisosi tosiaan olevan jotain muuta kuin hän on tai on koskaan edes ollut. Nyt se ei sitten enää riitäkään sinulle, kuten ennen riitti?
Luulen että koetan toisenlaista lähestymistapaa. En pyydä enkä vaadi mitään mutta osoitan tunteeni silläkin uhalla etten aina saa niille vastakaikua. Jatkan luonnollisesti alkotta ja yritän pitää perheestäni ja itsestäni parasta mahdollista huolta. Jos se riittää, loistavaa. Mutta olen myös henkisesti varautunut ettei se riitäkään ja siinä kohtaa on parasta minimoida tappiot ja jatkaa matkaa.
Amazing shit happens!
-
- Kitisijä
- Viestit: 14934
- Liittynyt: 23.08.2011 9:23
- Paikkakunta: 7th heaven
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Kuulostaa kypsältä strategialta.KKK kirjoitti: ↑10.05.2019 21:00 [Luulen että koetan toisenlaista lähestymistapaa. En pyydä enkä vaadi mitään mutta osoitan tunteeni silläkin uhalla etten aina saa niille vastakaikua. Jatkan luonnollisesti alkotta ja yritän pitää perheestäni ja itsestäni parasta mahdollista huolta. Jos se riittää, loistavaa. Mutta olen myös henkisesti varautunut ettei se riitäkään ja siinä kohtaa on parasta minimoida tappiot ja jatkaa matkaa.
Universaali disclaimer.
-
- Kitisijä
- Viestit: 6315
- Liittynyt: 05.10.2010 12:11
- Paikkakunta: Tampere
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Kuulostaa hyvältä suunnitelmalta. Voi ainakin katsoa tehneensä, mitä on tehtävissä.
Mut ei se elämä sit ollut kuitenkaan
Ihan piece of Kake Randelin.
Ihan piece of Kake Randelin.
-
- Kitisijä
- Viestit: 21494
- Liittynyt: 15.08.2005 0:29
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Komps. Sillä varauksella, että KKK antaa nyt ainakin 6kk aikaa tälle kokeilulle. Mieluummin kandee varata vuosi.So Hard kirjoitti: ↑10.05.2019 21:21Kuulostaa kypsältä strategialta.KKK kirjoitti: ↑10.05.2019 21:00 [Luulen että koetan toisenlaista lähestymistapaa. En pyydä enkä vaadi mitään mutta osoitan tunteeni silläkin uhalla etten aina saa niille vastakaikua. Jatkan luonnollisesti alkotta ja yritän pitää perheestäni ja itsestäni parasta mahdollista huolta. Jos se riittää, loistavaa. Mutta olen myös henkisesti varautunut ettei se riitäkään ja siinä kohtaa on parasta minimoida tappiot ja jatkaa matkaa.
-
- Kitisijä
- Viestit: 9259
- Liittynyt: 04.11.2007 2:11
- Paikkakunta: Aergistal
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Kannattaisi myös huomioida lapset. Tässä talossa asuu nainen, äitini työtoveri kirjastoalalla, vaikka eri kirjastossa. Nyt eläkkeellä. Tuo otti eron miehestään. Äitini kuulemma kysyi, että miten lapset siihen suhtautuvat. Se nainen silmät pyöreinä sanoi: "Jaa, enpä ole tullut ajatelleeksikaan " WTF???
Kitinäjutuissakin on vilissyt ties mitä "isän naisystäviä" ja "äidin poikaystäviä". Moni on avioeroperheestä. Homienkin jutut vanhemmistaan kuulostavat minusta jotenkin kummalliselta, kylmältä vieraantumiselta.
Se naapurin täti kertoi äidilleni: "Kukaan ei uskoisi millainen mies se oli." Josta kuultuaan isäni virnistäen huomautti siitä yhtenään lahkoa vaihtavasta uskisnaisesta: "Ehkä se mies halusi takaapäin?"
Minä en aktiivisesta seksuaalielämästä tiedä. Olisi ihme ja ylellisyyttä jos edes saisi ja kelpaisi jopa puolisoksi. Joten eiköhän ne isoperseisistä neekerinaisista haaveilut voisi jättää pornolle runkkaamisen varaan? Myöskin on yleinen tosiasia, että parisuhteessa seksi vähitellen väljähtyy alkukiiman tasoittuessa. Jää sitten muita, tärkeämpinä koettuja asioita.
Niin varmaaan vanhemmillanikin. Mutta 70-luvulla oli todella vaikeita tilanteita isäni ryyppyreissujen ja naisjuttujen takia. Holtiton mies. Niin pahoja tilanteita, että lapsen ei pitäisi joutua sellaisia todistamaan. Vaurioitahan siitä saa. Sittemmin tilanne rauhoittui.
Seksi heillä keskenäänkin toimi. Ainakin kehuivat toisiaan. Mutta tärkeämpää liitossa oli Koti. yhteiset asiat, jo muodostuneet yhteiset perinteet ja jutunaiheet puolison kanssa. Vastuu perheestä. Joka oli tosin vain me kolme ja perhenjäsenenä koetut ensin kissa ja sitten koira. Mutta se oli siis kotilauma. Suojapaikka muun maailman ulkopuolella. Kotiluola.
Isäkin kerran Oulun suunnalla sukuloituaan kotiin palattuaan selitti, miten hyvä oli tulla kotiin. Koska se siellä tuntui ihan vieraalta maailmalta. Jopa tutut TV-ohjelmat näyttivät siellä erilaisilta.
Yllättäen isäni, vaikkei sen tyylin kirjallisuutta niin paljon tuntenut... isäni kovasti piti kun luin luvun Carlos Castanedan (lähinnä fantasiakirjailija) ehkä parhaasta kirjasta "Matka Ixtlaniin".. Lyhykäisesti siinä intiaaninoita-(eli sotureiksi itseään sanovat ) joutuu "Liittolaisen" pyöritettäväksi, kuten kaikki noidat siinä kuvitelmamytologiassa koulutusaikanaa. . Tarpeetonta selostaa mikä otus "liittolainen on". Tässä tarinassa sen kokee Castanedan opettaja Don Juan nuorena. Löytää itsensä tuntemattomalta seudulta, ja yrittää matkata takaisin kotiseudulleen Ixtlaniin. Jota ei koskaan löydä. Vastaantulevat ihmiset paljastuvat kaikki petollisiksi, omaa asiaa tyrkyttäviksi ja jopa murhaaviksi "aaveiksi".
Castaneda kysyy opettajaltaan, että eikö se Ixtlan ole vielä olemassa. Don Juan ja noitakaverinsa Don Genaro selittävät että totta kai on, ja luettelevat muitakin paikkakuntia. Lisäävät, että Castanedalle se tulee olemaan Los Angeles. Jonne ei enää löydä, vaikka sinne menisit.
No niin, sitten: "Matka on todellinen. Ihmiset eivät ole todellisia. Maailma on todellinen vain tämän yhden kanssa." Sanoo don Juan taputtaen vanhaa shamaanikaveriaan Don Genaroa.
Orpona kasvanut isäni piti tarinaa "hienona". Hänellekin koti ja oma todellisuus taisi olla vain tämän perheen ja kodin kautta..
Nyt nyyhkis minulla ei ole enää ketään, jonka kanssa "maailma olisi todellinen". Ei perhettä, ei sukua, ei enää ystäviäkään. Vain "aaveita" eli muita ihan outoja ihmisiä ympärillä.
Vanhempani veivät lopuksi kaiken aikani ja voimani. Vanhemmilleni heidän loppuvuosinaan sanoin, että kun te kuolette, minä olen kuin orpo piru helvetissä. ja kun minä vanhenen, minusta ei kukaan oikeasti piittaa ja huolehdi. Äitini sanoi tajuavansa tuon ja olevansa siitä surullinen.
Moralisointina, että sellainen koti ja kodin maailma on niin arvokas asia, että neekerinaisen perseet ja luksusveneet ovat toisarvoisia.![Saarnaus :paavi:](./images/smilies/priest.gif)
Kitinäjutuissakin on vilissyt ties mitä "isän naisystäviä" ja "äidin poikaystäviä". Moni on avioeroperheestä. Homienkin jutut vanhemmistaan kuulostavat minusta jotenkin kummalliselta, kylmältä vieraantumiselta.
Se naapurin täti kertoi äidilleni: "Kukaan ei uskoisi millainen mies se oli." Josta kuultuaan isäni virnistäen huomautti siitä yhtenään lahkoa vaihtavasta uskisnaisesta: "Ehkä se mies halusi takaapäin?"
![Mr. Green :mrgreen:](./images/smilies/icon_mrgreen.gif)
Minä en aktiivisesta seksuaalielämästä tiedä. Olisi ihme ja ylellisyyttä jos edes saisi ja kelpaisi jopa puolisoksi. Joten eiköhän ne isoperseisistä neekerinaisista haaveilut voisi jättää pornolle runkkaamisen varaan? Myöskin on yleinen tosiasia, että parisuhteessa seksi vähitellen väljähtyy alkukiiman tasoittuessa. Jää sitten muita, tärkeämpinä koettuja asioita.
Niin varmaaan vanhemmillanikin. Mutta 70-luvulla oli todella vaikeita tilanteita isäni ryyppyreissujen ja naisjuttujen takia. Holtiton mies. Niin pahoja tilanteita, että lapsen ei pitäisi joutua sellaisia todistamaan. Vaurioitahan siitä saa. Sittemmin tilanne rauhoittui.
Seksi heillä keskenäänkin toimi. Ainakin kehuivat toisiaan. Mutta tärkeämpää liitossa oli Koti. yhteiset asiat, jo muodostuneet yhteiset perinteet ja jutunaiheet puolison kanssa. Vastuu perheestä. Joka oli tosin vain me kolme ja perhenjäsenenä koetut ensin kissa ja sitten koira. Mutta se oli siis kotilauma. Suojapaikka muun maailman ulkopuolella. Kotiluola.
Isäkin kerran Oulun suunnalla sukuloituaan kotiin palattuaan selitti, miten hyvä oli tulla kotiin. Koska se siellä tuntui ihan vieraalta maailmalta. Jopa tutut TV-ohjelmat näyttivät siellä erilaisilta.
Yllättäen isäni, vaikkei sen tyylin kirjallisuutta niin paljon tuntenut... isäni kovasti piti kun luin luvun Carlos Castanedan (lähinnä fantasiakirjailija) ehkä parhaasta kirjasta "Matka Ixtlaniin".. Lyhykäisesti siinä intiaaninoita-(eli sotureiksi itseään sanovat ) joutuu "Liittolaisen" pyöritettäväksi, kuten kaikki noidat siinä kuvitelmamytologiassa koulutusaikanaa. . Tarpeetonta selostaa mikä otus "liittolainen on". Tässä tarinassa sen kokee Castanedan opettaja Don Juan nuorena. Löytää itsensä tuntemattomalta seudulta, ja yrittää matkata takaisin kotiseudulleen Ixtlaniin. Jota ei koskaan löydä. Vastaantulevat ihmiset paljastuvat kaikki petollisiksi, omaa asiaa tyrkyttäviksi ja jopa murhaaviksi "aaveiksi".
Castaneda kysyy opettajaltaan, että eikö se Ixtlan ole vielä olemassa. Don Juan ja noitakaverinsa Don Genaro selittävät että totta kai on, ja luettelevat muitakin paikkakuntia. Lisäävät, että Castanedalle se tulee olemaan Los Angeles. Jonne ei enää löydä, vaikka sinne menisit.
No niin, sitten: "Matka on todellinen. Ihmiset eivät ole todellisia. Maailma on todellinen vain tämän yhden kanssa." Sanoo don Juan taputtaen vanhaa shamaanikaveriaan Don Genaroa.
Orpona kasvanut isäni piti tarinaa "hienona". Hänellekin koti ja oma todellisuus taisi olla vain tämän perheen ja kodin kautta..
Nyt nyyhkis minulla ei ole enää ketään, jonka kanssa "maailma olisi todellinen". Ei perhettä, ei sukua, ei enää ystäviäkään. Vain "aaveita" eli muita ihan outoja ihmisiä ympärillä.
Vanhempani veivät lopuksi kaiken aikani ja voimani. Vanhemmilleni heidän loppuvuosinaan sanoin, että kun te kuolette, minä olen kuin orpo piru helvetissä. ja kun minä vanhenen, minusta ei kukaan oikeasti piittaa ja huolehdi. Äitini sanoi tajuavansa tuon ja olevansa siitä surullinen.
Moralisointina, että sellainen koti ja kodin maailma on niin arvokas asia, että neekerinaisen perseet ja luksusveneet ovat toisarvoisia.
![Saarnaus :paavi:](./images/smilies/priest.gif)
Viimeksi muokannut Gat, 14.05.2019 8:39. Yhteensä muokattu 2 kertaa.
This house is as old as I am.
This house knows all I have done.
This house is full of m-m-my mess.
This house is full of m-m-mistakes
This house is full of m-m-madness.
This house is full of, full of, full of fight!
-KB
This house knows all I have done.
This house is full of m-m-my mess.
This house is full of m-m-mistakes
This house is full of m-m-madness.
This house is full of, full of, full of fight!
-KB
-
- Kitisijä
- Viestit: 14945
- Liittynyt: 22.09.2008 13:03
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Tähän vielä kun saisi jonkun sparraajan, kun niitä heikkoja hetkiä kuitenkin tulee.
Mulla on se onni, että olen löytänyt itseni ja toivon muillekin ihmisille sitä. Että tällainen ihminen on tarkoitettu tänne, me ei olla sattumaa.
-
- Kitisijä
- Viestit: 6315
- Liittynyt: 05.10.2010 12:11
- Paikkakunta: Tampere
Re: Should I Stay Or Should I Go?
Lapsille paras on, että aikuiset voivat hyvin. Jos se ei onnistu saman katon alla, niin kaksi onnellista kotia on parempi vaihtoehto kuin yksi onneton.
Mut ei se elämä sit ollut kuitenkaan
Ihan piece of Kake Randelin.
Ihan piece of Kake Randelin.
-
- Kitisijä
- Viestit: 12430
- Liittynyt: 15.08.2005 13:14
- Paikkakunta: Helsinki
Re: Should I Stay Or Should I Go?
![Komppaus :komp:](./images/smilies/035.gif)
Vanhempani erosivat vuonna 1975. Hyvä että erosivat.
"En tiedä pitäisikö sinulle ojentaa netiketti, banaani vai köysi." - Tix